Marca lui Gero [1] a reprezentat o vastă marcă de la jumătatea secolului al X-lea. Ea a fost probabil constituită de către markgraful Thietmar de Merseburg în anii '20 ai acelui secol, după care a trecut sub conducerea consecutivă a celor doi fii ai acestuia: Siegfried și Gero. La moartea lui Gero din 965, marca a fost divizată în cinci (devenite uneori șase) mărci diferite: Nordmark, Ostmark, Meissen, Zeitz și Merseburg.
Dat fiind că reședința comitală a lui Siegfried și a lui Gero se afla la Merseburg, uneori denumirea mărcii apare ca Marca de Merseburg. Cu toate acestea, a mai existat o marcă de Merseburg care s-a dezvoltat după 965. Dat fiind că dieceza centrală din marca lui Gero se afla la Magdeburg, s-a utilizat și denumirea de Marca de Magdeburg (Magdenburger Mark). Alți istorici preferă să o numească drept "Marca Saxonă de răsărit" sau Ostmark, însă acești termeni sunt aplicați și asupra unei alte mărci, de asemenea din 965. Dat fiind că Marca lui Gero a fost constituită simultan cu Marca Billungilor situată mai la nord, ea mai este numită și ca partea sudică a Mărcii răsăritene. Iar alți specialiști o unmesc de-a dreptul ca "Marca de Meissen."[2] Ca un fapt divers, pe parcursul unei singure pagini, James Westfall Thompson se referă la aceeași marcă menționând atât denumirea de "Marca sorabă" cât și pe cea de "Marca thuringiană".[3]
În 965, Merseburg a devenit centrul unei mărci mai reduse ca dimensiuni, aparținând lui markgrafului Gunther. La moartea acestui Gunther din 982, ea a fost atașată Mărcii de Meissen.
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search